Александър Пушкин
Поет

Превод от руски: Кръстьо Станишев, —

chitanka.info

Поет[0]

Щом Аполон към жертва свята

не го принуди — той блажен

във грижите на суетата

е малодушно потопен.

Мълчи свещената му лира,

душата вкусва глух покой,

посред чедата на всемира

най-жалък може би е той.

Но звънне ли в слуха му смел

за миг божественото слово,

духът е със крила отново

като пробудил се орел.

Скърби поетът сред шегите,

презира людската мълва

и пред кумира на тълпите

не свежда гордата глава.

Пробягва строг и див тогава,

в гръдта със смут и звукове,

накъм пустинни брегове

и буйноекнеща дъбрава.

[0] Напечатано в „Московский Вестник“, 1827 г. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.